MEDELTIDENS MÖRKASTE ÅRHUNDRADEN.
DET ROMERSKA RIKET HAR FALLIT.
LANDET LIGGER I RUINER, DELAT MELLAN STRIDANDE STAMMAR.
I VÄSTER HAR IRLAND HAFT GODA TIDER.
OR ÖRT AV ROMARNA, SKYDDAT AV HAVET.
LEDDA AV SIN MÄKTIGA OCH HÄNS YNSLÖSA KUNG-
- HAR IRLÄNDARNA KUVAT BRITTERNA.
MEDVETNA OM ATT OM IRLAND SKA BLOMSTRA-
- FÅR STAMMARNA ALDRIG FÖRENAS.
Ett år yngre än vad jag var för min första...
När får jag jaga kronhjort?
- Kronhjort? - Snälla...
Säg igen vad du sa förra veckan.
Se det som en påminnelse.
Jag fick den!
TRISTAN
- Varför skulle de enas mot irländarna? - För nån måste stå upp emot dem.
Jag, Mark, alla stammar! Ensam är inte stark.
- Jag är det. - Lille krigare. Vi måste vara försiktiga.
Kommer du hem utan present till mamma, får du ett helvete.
- Får jag? - Javisst.
Anglerna har kommit, -
- liksom kelterna, mina vänner jutarna och saxarna.
Bra. Med Marke kommer vi alla vara där.
- Det är en stor dag. - Låt oss hoppas det.
Tack.
Välkommen till Tantallon.
Jag gjorde den här till dig.
Vänner.
Se på oss, Britanniens stammar.
Åtskilda.
Svaga, precis som irländarna vill ha oss.
Men om vi var ett land... ett enat land-
- skulle vi vara dubbelt så många som dem-
- och besegra dem en gång för alla.
Därför är vi här idag för att skriva under detta fördrag om ett enande.
- Vem skulle vara kung? - Den starkaste av oss.
Lord Mark?
Vill ni sända allt ert guld till Irland-
- och leva som slavar, så visst...
Var vi glada över det, skulle vi aldrig ha riskerat att komma hit.
Mina vänner, min fru är med barn. I hjärtat vet jag att det är en pojke.
Jag vill han ska växa upp i ett land där vi alla-
- alla stammar, pikter, -
- kelter, angler, jutar, saxar, lever i fred.
Denna ö har inte varit enad sen romarna gav sig av.
- Därför skriver jag på fördraget. - Varför skulle vi följa efter?
Kanske för ditt senaste försök till allians-
- utan baronernas vetskap, misslyckades.
Larm! Irländarna är här.
- Ta med dina män, skydda kvinnorna! - Men ni är inte tillräckligt många.
Tristan! Den här vägen. Fort!
Hur kunde de veta...?
Tristan!
Låt mig slåss!
Far...
DUNLUCE SLOT
DEN IRLÄNDSKA DROTNINGENS BEGRAVNING
Hon är hos gudarna nu, Isolde.
- Du kommer träffa henne igen en dag. - Kommer jag?
Morholt är tillbaka.
Vad nytt om fördraget?
Bra, Morholt.
Bra.
Din mor älskade dig mycket, Isolde.
Varför dog hon, Bragnae? Varför?
Det var mjältsjukan som tog henne, febern...
Nej, det var hennes hjärta.
SLOTET D'OR
Irländarna har varit här också.
Din make?
Syster, jag är så ledsen.
Avrättningarna pågick en hel dag.
- De gjorde underhållning av oss. - En hel generation män.
Vem är det där?
Tristan, Aragons son.
Vi är hans familj nu.
Jag har en son i din ålder.
Melot.
Det här är Tristan.
Vad ska vi göra?
Bygga upp igen.
Håll inte igen... Kom igen!
Tristan vill inte slåss mot mig. Han är rädd.
- Vill han fortfarande inte slåss? - Ett lejonhjärta.
Han behöver lite tid!
Varför tog du av hjälmen? Gråter du?
Min pappa dog också, men jag gråter inte.
Spring du och hitta en annan lucka att gömma dig under, fegis.
9 ÅR SENARE
Tristan!
Vi har hittat nåt. Kom, den här vägen.
Du kommer älska det. Jag hittade den här dolda ingången.
Vem hittade en ingång?
Då så, Simon, kan du berätta hur du hittade den?
Se där!
- Vart leder den? - Du får se.
Jag tycker om den. Jag tror jag tar med den.
Vi visste slottet låg på romersk grund, men trodde inte nånting fanns kvar.
Det måste vara en gravkammare eller nåt.
Här är vi längst ner i tornet.
- Vem mer vet om detta? - Ingen.
Bra.
Vildarna har byggt upp Cornwall slott igen. och nu i sten...
Som Cornwalls nästa skatt vill jag ha slavar. Unga, deras framtid.
Om Mark kämpar emot, så låt Morholt krossa honom.
- Min kung... - Morholt.
Jag har lett dina arméer till seger i när och fjärran.
- Jag har gjort dig rik och mäktig. - Det har du. Du har varit lojal.
- När jag återvänder från Cornwall... - Vad skulle glädja dig?
En hustru.
Det blir mörkt om en timme.
Vad tror du finns där ute?
Britannien, gamla romerska landområden. En värld full av grymhet och sorg.
Jag vill se den.
Vet du hur framtiden ser ut, Bragnae?
Jag ser livet du var ämnad för.
Din far ska tala med dig.
Är jag bara en ägodel man gör vad man vill med?
Har jag inget att säga till om?
Du har en plikt gentemot din kung.
- Du är min far. - Lyd mig då, dotter.
Har din far berättat nyheten?
- Och du är glad över den? - Jag accepterar den.
Vi är mer lika varann än du anar.
På vilket sätt?
Jag sysslar också lite med magiska drycker.
Gift... från kulfiskens lever.
Bara lite grand förlamar alla sinnen.
Så om bladet inte dödar...
Ofarligt med tistel och bark!
Vet du vad motgiftet mot detta är?
Yohimbine.
Det gör en hård man...
...ännu hårdare.
Det enda botemedlet, vild frigjordhet.
Vi ses på vår bröllopsdag.
Jag beger mig till Cornwall för att ta itu med rebellerna.
Släpp dem.
Där och där.
- Leta rätt på Tristan. - Låt henne vara!
Fly!
Ta med honom dit. Skaffa fram ett rep.
Den som är dum nog att blanda sig i får möta samma öde.
Nej, låt bli! Ta mej. Nej.
Blir det fler anfall, dödar vi våra gäster-
- och jämnar landet med marken. Ta hästarna!
- När skulle du anfalla? - Genast. Med allt vi har!
De hoppas på det. De är dubbelt så många. Du leder dina män i döden.
Så vi gör inget?
Donnchadh skulle gilla att jag tappade ansiktet. Nej, vi måste agera.
Det måste ske beslutsamt, men vi kan inte agera ensamma.
Jaså? Har de skickliga männen från York kommit för att strida med oss.
- Och saxarna från Wessex? - Mina män vill inte ledas av pikter.
Ännu mindre av angler och kelter.
- Varför är du då här? - Jag må ta befäl över Tristans män.
- Jag har för vana att inte följa nån. - Utom Mark?
Mark räddade mig från palatset när jag var liten pojke. Du flydde.
Vid tanken på kungar, tänker jag på honom. Vid tanken på fega krakar...
De är en dag från sina båtar.
Vem vill följa med Tristan för att slåss?
Vad har du för plan, Tristan?
Jag behöver de två snabbaste vi har.
Där!
Ta er runt!
Här.
Morholt, de är tillbaka!
De har ett huvud med sig.
Det är en fälla!
Döda slavarna!
Simon...
Allt är bra. Vi ska föra dig hem.
Jag vill inte dö.
Jag känner varken mina ben eller mina händer.
Gift.
En båt till.
Han ska få en kungs begravning.
Farväl, Tristan av Aragon. Död åt irländarna!
När irländarna kom till Cornwall och min far kapitulerade-
- skonade ni ett dussin av ett hundratal.
Jag är inte lika god.
Ledaren plus tre ska ta med sig detta meddelande hem.
Och vad gäller övriga...
Seger.
Och Tristan?
Simon också.
Älskade jag honom som en son, eller utnyttjade jag honom i eget syfte?
Han visste. Han visste.
- Vart ska vi? - Bort.
Är du olycklig, barn? Tala till mig.
Din pappa kommer hitta oss och straffa mig.
- Du är mitt ansvar. - Jag är ingens ansvar.
Det är du! Och du ska bli Morholts fru.
Och leva ett kärlekslöst liv som mamma?
- Vad är det där? - Var?
Isolde, vänta, gå inte dit.
Isolde, gå inte dit!
- Det är en man. - Död?
Levande! Bragnae, hjälp mig!
Hjälp mig! Fort!
Tänd en eld.
Fort!
Hans hjärta sviktar.
- Vad gör du? - Han behöver värme. Nu.
Ta av dig kläderna. Fort!
Skynda dig!
Känner du doften av gift?
När han blir varm behöver vi tistel och bark.
Jag har inte varit naken med en man på 15 år.
Hej.
Du har sovit länge.
Du är på Irland. Visste du det?
Det är ingen fara. Du är säker här.
Ingen vet. Var inte rädd. Bara sov.
Sov.
- Nej, nej! Nej! - Ingen fara. Du behöver inte den.
Jag glömde berätta om dig.
Jag väntar utanför med de andra djuren.
- Du sa att ingen annan visste. - Jag är ledsen.
Hon är min jungfru. Svuren till tystnad.
Ligg ner, är du snäll.
Snälla du.
Det är bra att du kommer ihåg saker. Det här kanske svider.
Kommer du ihåg nåt annat?
Båten jag hittade dig i? Hur du fick det här?
För många frågor...
Här, håll det torrt.
Här är kläder och bröd.
Och du har vatten och eld.
Havet är utanför om du vill bada.
Du vet inte vart du ska gå, så försök inte ge dig av.
- Lita på mig. - Varför gör du detta?
Jag kommer tillbaka.
Det är ett farligt spel du spelar.
- Han är engelsman, Isolde. - Och vi håller honom fången.
Säg under inga omständigheter ditt namn.
Jag trodde du ville härifrån. Hör du på? Tänk inte ens tanken.
- Han ska behöva mer mat i morgon. - Du ska inte bry dig om honom.
- Du har varit borta. - Så du märkte det. Ja, en kort stund.
- Var? - Vi tittade på nunneklostret vid Brittas.
- Söker ni en fristad? - Vissa kvinnor behöver det.
Du finner ingen fristad i ny religion. Din plats är här...
...med Morholt.
Nåt nytt om min trolovade?
Försenad...
...men utan tvivel stärkt av att du trånar efter honom.
Vad heter du?
Det är bäst vi struntar i namn.
Hur ska jag kunna tacka utan namn?
Du gjorde det nyss.
Om du insisterar. Jag heter Bragnae.
Jag är hovdam. Mina föräldrar är döda.
Mor är källan till vänligheten du finner förbryllande.
Min far hade lämnat dig där du föll.
Tristan av Aragon.
Ja, Tristan av Aragon, -
- vad gäller dig har jag nog redan sett allt.
Jag hoppas du uppskattar riskerna vi tar och tackar genom att snarast ge dig av.
Hon tycker om mig.
Fast hon har rätt. Ni tar risker.
Och dina föräldrar?
- De dog också när jag var liten. - Av vadå?
En annan slags irländsk vänlighet.
Jag beklagar.
Då ses vi i morgon.
I morgon...
"Hon som bar dig och födde fram dig-
- satte mig som sigill på ditt hjärta."
"Och som ett sigill på din arm, för kärleken är lika stark som döden."
Löjligt.
Jag råkar tro på det. Tror du inte att livet har mer att ge?
- Än vadå? - Nåt mer än plikt och död.
Varför ha känslor om det inte är menat?
Varför längta efter sånt vi inte kan få?
Lyssna inte på mig. Du är så säker på saker och ting.
Din säkerhet är stark som en rustning.
- Jag önskar jag hade den. - Varför skulle du behöva den?
Glädjen över att vara en dam.
Vilja ha nåt jag inte kan få.
Ett eget liv.
- Vi måste ge oss av nu. - Jag följer efter dig senare.
Du behöver vila, -
- utifall din trolovade vill träffa dig.
Är du trolovad?
Ja.
Hur är han?
Mörk, lång, nästan dubbelt så lång som du, en verklig gentleman.
Jag trodde att...
...förut när du talade om att vilja ha nåt du inte kan få...
Jag visste inte vad jag talade om.
Bortom klipporna finns det en båt.
Så att du vet vägen när du lämnar oss.
Du bör snart ge dig av.
Vad känner du?
Jag vet inte.
Det är lord Bodkin!
De har hittat din båt.
Kungen kommer att hitta dig. Du måste ge dig av.
Följ med mig. Följ med!
- Jag kan inte. - Varför inte? Snälla...
Tristan, vi vet båda att det inte går. Vi har vetat det från början.
Det betyder inte att det inte är äkta. Det är det, men det går bara inte.
Jag vill veta att du lever och minns mig.
Jag vill veta att livet innehåller mer.
Och det får jag inte om de dödar dig.
Ge dig av.
En krigare från Cornwall kan vara här.
Var på din vakt. Vi söker efter honom.
Vi hoppas hitta hans förruttnade lik, -
- för han har slagit ihjäl din trolovade.
Morholt är död. Han stupade i strid.
Bragnae, trösta henne.
- Hon är lamslagen. - Precis som jag, över hennes sorg.
Vi borde anfalla engelsmännen direkt.
Krossa dem med maximal styrka.
Den som slaktades av Marks män? Är det den styrkan du talar om?
Vi ska inte möta dem igen förrän vi har mobiliserat oss och till dess-
- ska vi ha en listig plan som splittrar dem.
Av vilket slag?
Ett pris, kanske.
- Vad är det jag hör om tornerspel? - Donnchadh...
Segraren vinner hans dotter och Lionaths marker-
- till segrande stam.
- Smart sätt att sätta oss mot varann. - Övriga baroner genomskådar det.
Som baron av Wessex är jag skyldig att delta i tornerspelet för mitt folk.
- För dig själv, menar du? - Och stödet du lovat Tristan, då?
Tristan är död. Mitt folk har lidit tillräckligt.
Lionaths rikedomar är verkligare än allians för dem.
- Jag har bestämt mig. - Vi också.
Då blir det så.
Du är trött, låt mig sammankalla våra vänner. Jag leder dem mot Donn...
Du är av mitt blod, -
- och du är en ädel person, men...
- Tristan är tillbaka! - Han lever!
Lord Mark! Det är Tristan!
Det är inte sant.
Jag såg dig död.
Jag är återuppstånden.
Hur?
Tristan, berätta mer.
- Tristan, det måste finnas en historia. - En skål!
- Tristan! Återuppstånden. - Ja, återuppstånden.
Irlands kung erbjuder sin dotter i ett tornerspel, alla stammar är inbjudna.
Hälften av baronerna skickar sina bästa för att slåss mot Donnchadhs...
Gud vet vad som hänt honom.
"Mitt ansikte i dina ögon. Om dina framträder i mina. "
"Sanna ärliga hjärtan vilar i dessa våra ansikten. "
"Det som dör var inte blandat så-"
"- som om våra två kärlekar hade förenats"-
- "eller så är våra kärlekar så lika-"
"- att ingen avtar. Ingen tynar bort. "
- Va? - Endast så kan alliansen hållas vid liv!
- Jag har svårt att inse det. - Tornerspel drar alla.
Delar du hemgiften med baroner som förblir lojala-
- när de i sin tur stödjer segraren, ska de andra följa dig när du vinner.
Om vi vinner! Förlust betyder Wictred.
Jag behöver en oslagbar mästare.
- Mig. - Du är inte helt återställd än.
Den här resan stärker mig. Jag kommer vara beredd.
Det vet du.
Vad bottnar denna brinnande iver i?
Låt mig vinna en fru till dig.
Hon kan skapa fred utan att spilla blod.
Kanske läka sår du fortfarande har.
Vapenvila. Ni får passera.
- Hur ser jag ut? - Hur du ser ut?
Var är prinsessan? Vad heter hon? Isolde. Jag vill se hur hon ser ut.
Vi är nästan klara.
Nej, inte riktigt.
Är jag en gåva ska jag vara helt inslagen.
- Namn? - Leborn av Brach.
Se hur bina kommer till honungen.
- Namn? - Tristan av Aragon.
- Så han lever! - För ögonblicket.
Namn?
- Namn? - Wictred av Glastonbury.
Jag slåss utan nån stridsman i mitt ställe. Notera det.
Varför Wictred?
Baronerna enas aldrig bakom honom.
Tror du att hon har syfilis?
I alla tider har knektar samlats till tornerspel.
Krigare, börja!
Han tar honom nu.
- Få det att se äkta ut! - Vadå?
Jag ger upp.
Tillräckligt äkta, hoppas jag.
Så får man inte göra.
Tillåt det.
Hanwald besegras av Tristan av Aragon.
Alfred av Wessex ska möta Hengist.
- Det gick för lätt. - Så mycket för rättvis lottning.
Välj rätt tidpunkt. Slå ner honom först.
Sigburt besegras a Tristan av Aragon.
Hengis besegras av Alfred av Wessex.
Lord Wictred av Glastonbury ska möta Cahal.
Hanwald besegras av Tristan av Aragon.
Bara en strid till. Ta bara djupa andetag.
Wictred! Lord av Glastonbury!
Tristan! Strider för Mark av Cornwall!
Krigare, börja!
Ge upp!
Jag ger upp!
Imponerande seger!
Naturligt att den som besegrat Morholt triumferar här.
För Cornwall erbjuder jag din dotter en plats på vår tron-
- på Englands tron, enad bakom en ledare.
Isolde. Kanske är det rättvist att den som tog en make bidrar med en.
Jag är din.
Nej.
Tristan av Aragon har vunnit dig å lord Marks vägnar.
Låt dem föra henne över havet.
Efter bröllopet ska jag förneka Isolde.
Denna allians kommer att falla.
Tristan, prinsessan vill tala med dig.
Du riskerade livet för att ge mig till en annan.
Du sa att du hette Bragnae. Varför?
Gud, vad har jag gjort? Sätt stopp för det här. Säg nåt.
Jag kan inte. Jag vann dig i min kungs namn.
- Men jag är ju din. - Det spelar ingen roll.
Bara det spelar roll. Vi ger oss av.
- Äktenskapet avslutar 100 år blodbad. - Mitt äktenskap med en annan man!
Isolde, vi får leva med det. Vi måste det.
Gör mig inte detta.
Tristan, vi har nått land.
Tänk om hon är en skräcködla. Eller om hon inte vill ha mig.
Det vill hon, broder. Du är priset.
Isolde...
Välkommen.
Jag kunde inte vara lyckligare.
Om vi levde på en plats utan plikter, skulle du då vara med mig?
En sådan plats existerar inte.
Jag kommer låtsas att det är du.
Du darrar.
Du är långt hemifrån-
- och jag är ännu en främling, så jag förstår.
Men du får inte vara rädd för mig.
Min enda önskan är att göra dig lycklig.
Som hustru.
Som kvinna.
Förhoppningsvis kommer en dag då du inte avskräcks av-
- att jag inte är hel.
- Vad fint. - Har du gjort det själv?
Det är en present.
Får jag stanna här ett tag?
Javisst.
Jag har aldrig sett honom så förr.
Kanske nån i hans egen ålder borde prata med honom.
Kanske det.
Mark och Edyth säger du är inbunden. De oroar sig för dig.
- Jag också. - Jag ser det.
Ni håller varann i handen. Han smeker din nacke när han häller upp vin.
Han är min make. Jag tänker på vems kungarike jag lever i, och varför...
Jag trodde du skulle få svårt för att fullgöra dina plikter.
Har jag inte rätt till en sorgfri stund?
Jag lever med detta som du sa.
Mitt liv är ren tortyr.
Varje blick han ger dig, gör mig allt mer illamående.
Inom mig brinner en eld, jag känner skuld, och blir inte av med någotdera.
Glädjer det dig att höra det?
Den romerska bron.
Jag kan ta mig dit utan att bli sedd.
Jag skulle komma när som helst, för att få vara med dig.
Välkomna, angliska baroner, Rothgar och Errick.
Från Wessex... Kaye och Wictred.
Du ska bli kung, hans dotter drottning, så Donnchadh kommer till kröningen.
Det gör han. Vid nästa fullmåne kommer alla att närvara.
Mycket kan hända på en månad.
Med tanke på det-
- och eftersom vårt nya land är så instabilt-
- ska jag utnämna min närmaste man.
Min syster har uppfostrat en kapabel man att visa vägen-
- en passionernas man.
Tapper i strid, och som lärt sig tämja sitt hjärta med sitt huvud.
Jag presenterar Tristan av Aragon.
För första gången sen romarna var här, -
- är detta land enat.
Jag kan inte vara din närmaste man. Melot måste det bli av blodsband.
Dessutom vill jag resa norrut.
Du sover inte längre på D'Or och nu vill du inte vara min närmaste man.
Finner du ingen ro i ditt hem? Dessa stenväggar du hjälpt till att bygga...
- För mig är de ett fängelse. - Varför det?
Allt jag ville verkar så meningslöst.
Ända sen du var pojke, har du offrat allt för mig.
Allt för en dröm. Som nu är verklighet!
Naturligt att du känner att du förlorat nåt...
Det är oväsentligt om du vill vara min närmaste man. Du är det bara.
Jag blir bara kung om du är det.
Skulle säga det vänligare om det gick.
- Då är jag väl din närmaste man, då. - Kanske borde du skaffa dig en fru.
- Du kan inte leva ensam i all evighet. - Jo.
Jag försökte förklara vikten av kärlek.
- Men han verkar kunna leva utan den. - Varför det?
Det finns andra saker att leva för.
Plikten, hedern.
Det är inte livet, Tristan.
Utan livets tomma skal, om det i slutet-
- bara finns dagar utan kärlek.
Kärleken är skapad av Gud.
Strunta i den och du får lida mer än du anar.
Då ska jag inte längre leva utan den.
Bra. Mycket bra.
Kom, vi är sena.
Krigarna rider ut vid fullmåne. Det är en gammal ritual.
Jag kommer att sakna dig i kväll.
- Hur många har du älskat före mig? - Inga.
Och efter mig?
Inga.
Lord Mark! Gick det bra?
Bara min stolthet som är sårad...
Tristan, jag måste tala med dig.
Vi har inte haft kröning än och Mark och Wictred ligger redan i fejd.
Nu bryter han traditioner, skrämmer, genom att göra dig till närmaste man.
Jag försökte övertyga honom om att du var bättre.
Fred kan vara lika förrädiskt som krig. Jag är rädd att Mark inte... Lyssna!
Vi måste koncentrera oss på Cornwall nu, mer än någonsin.
Jag är ledsen att han inte valde dig. Jag är det.
Får jag prata med dig?
Du verkar inte inse vad du har gjort.
Jag är trött på din jämmer.
Vad tror du det blev av dem?
Det var liv som bara levdes.
Jag kommer på mig själv att fantisera om saker.
Jag dekorerar...
Böcker, en harpa där...
Ett barn.
Blir det hans eller mitt?
Det kan jag ju inte veta, eller hur?
Han är en snäll man, Tristan. Jag kan inte hata honom.
Igår på marknaden såg jag ett par hålla handen.
Och jag insåg att vi två aldrig kommer att göra det.
Aldrig nåt sånt.
Inga picknickar eller obevakade leenden.
Inga ringar.
Bara stulna stunder som tar slut för fort.
- Den här är vacker. - Alla ser likadana ut.
- Prova den här. - Var har du varit?
Nu när du är här, får vi äran att träffa dig i kväll?
Det var på tiden.
Var är Isolde?
Jag vet inte säkert. Hon gick en promenad i trädgården.
Jag blev trött och gick tillbaka. Det är mitt fel!
Vill ni bli ertappade tillsammans?
Han letar efter er i denna stund.
Gå inte genom slottet. Då ser han er. Jag sa att det här skulle hända.
Det finns en dörr till här, bortglömd.
Den leder till kammaren längst ner i huvudtornet.
- Jag avskyr detta. - Fort!
Gå nu.
Jag är trött på det här.
- Trött på att ljuga för din skull. - Gör det inte då.
En av tjänarnas barn var riktigt dåligt, men mår bättre nu.
Jag frågade dig inte var du var.
Du har sån hjärtklappning.
- Har jag? - Ja.
Isolde, finns det nåt jag kan göra för att du ska bli lyckligare?
Jag vill göra dig lycklig.
Jag har det bra.
Hon är kär i Tristan. De har ett förhållande.
Berättar jag, krossas Marks hjärta-
- och hans kontroll över baronerna.
Hur då?
Med Marks kämpe i fängelse, -
- tar jag kontroll över Slottet D'Or. Du kan landsätta trupper utan motstånd, -
- ingen försvarar landet.
Och ditt pris?
Jag vill ha Marks tron.
Om några få år. När hans välde faller isär. Plockar vi upp bitarna.
Tristan, får jag tala med dig?
Är det möjligt...
...tror du, att en man förblindad av kärlek...
Är det möjligt att en man inte ser svek mitt framför sina ögon.
Jag hittade det här gömt bland Isoldes saker.
Tror du att hon har en älskare?
Har hon sagt nåt till dig?
Nej.
Kanske du skulle kunna skugga henne. Jag kan inte be någon annan.
Jag vet vad du tänker. Jag uppför mig som ett barn, men...
...i vanliga fall kan jag läsa ansikten, -
men med hennes känner jag, att jag inte kan vara objektiv.
Det är så känsligt. Jag ser på henne och jag...
- Du älskar henne verkligen. - Ja, det gör jag.
Väldigt mycket. Jag visste inte hur tom jag var.
Hon stöttar mig, hon hänför mig.
Och när jag ser den här ringen, en ring av törnen...
Ringen betyder ingenting. Hon är lojal mot dig.
Det är jag säker på.
Ja, säger du det så...
Jag får det till nio.
Seglar de in, så flagga svart.
Har du ett följe med dig?
Jag kan inte segla iväg ensam i min ställning, Kung Mark.
Men du kan vara lugn. De håller sig från land.
Min dotter, jag har saknat dig.
Min systerson Melon, härskare över Cornwall.
Tristan, som mördat min bäste general-
- vinnare av Isolde, alliansens försvarare. Du är en lycklig man.
Tristan! Jag oroade mig visst i onödan.
Får jag dansa med drottningen? Eller får Tristan nästa dans?
Ja, du har ju aldrig dansat med Isolde förut. En ny sång för Tristan.
I långsam takt...
Varför brände du ner det?
- Det vet du. - Möt mig där nu, annars dör jag.
Jag skulle ännu kunna lära dig en sak eller två, varav dansa vore en.
- Anklaga honom nu. - Nej, vi ska få mer än anklagelser.
Är nåt på tok?
Jag är bara lite trött.
- Jag går och vilar mig en stund. - Javisst.
Vänner, hör på! Vi glömmer fullmånen. Är det inte dags att rida ut?
- Nej, låt denna natt bli ett undantag. - Kröningen borde följa traditionen.
Nonchalerar vi den redan?
Vi följer den...
...med en halv natt. Rid ut!
Var är Tristan?
- Jag saknar Irland. - Isolde, det här måste få ett slut.
- Det vore att be mig sluta andas. - Det kan inte fortsätta så här.
Lämna mig inte.
Isolde och Tristan, vad gör ni här?
Nej.
Jag ser hur det är i Cornwall.
Mina pengar duger. Min allians duger.
Men min dotter... skickar du runt bland löjtnanterna som en hora!
Jag ser inga släktband längre, och det blir ingen fred med den här kungen.
Jag svär ingen trohet till skam.
Jag tänker inte strida för detta.
Grip dem.
Grip dem!
Se på din hjälte!
Jag har mina egna hjältar nu.
De har landstigit.
Visa vad du går för.
Om en man inte kan styra sin kvinna, -
- hur kan han styra ett helt kungarike?
- Vi borde be om fred. - Allt har börjat falla sönder.
Ni har rätt, det är ont om tid.
Lyckligtvis har Donnchadh inget otalt med någon här.
Han har bett mig framföra ett meddelande.
Vad är detta?
Kompensation för männen du ska förlora under anfallet mot Slottet D'Or imorgon.
Låt oss vara uppriktiga. Vårt folk behöver en starkare chef.
- Vem kan det vara, Wictred? - Melot.
Alltför länge har den mest lämpade av oss förnekats sin rättmätiga plats.
Jag lovar vara lojal, erbjuder honom mina tjänster som närmaste man.
Den här planen tilltalar mig.
Jag kommer för att be om förlåtelse. Jag har varit självisk, -
- arrogant tänkt att jag kanske gett tillräckligt-
- under dessa nio år för att förtjäna-
- om inte din kärlek, så åtminstone din respekt-
- ett hem-
- ett kungarike, ditt liv.
Varför räckte inte det?
Berätta.
Berätta!
Du vet inte vad du har gjort!
Allt är förstört! Allt!
Bara för att du inte fått tillräckligt!
"Hon är lojal mot dig. Det är jag säker på."
Din blodsugare... Vad jag kunnat bli-
- om jag inte räddat ditt usla liv! Jag förbannar den dagen.
Vadå? Förolämpa mig med ditt försvar?
Jag ska bevittna ditt straff.
Donnchadh är på väg mot oss i denna stund.
Hon är ung och de gjorde fel, -
- men kung eller inte, du får inte skada...
Hur länge?
Sen du trodde att han var död.
Jag hittade honom skadad på en strand på Irland.
Jag gömde honom för min far.
Och jag sa att jag hette Bragnae.
När han kom till Dunluce-
- för Donnchadhs dotter, visste han inte att det var jag.
Hela denna tid har mitt hjärta tillhört honom-
- och jag är ledsen.
Han försökte mer än du anar, för han älskar dig.
Jag ska se till att Donnchadh får veta detta.
Jag måste erkänna att jag misstänkt dem under en tid.
- Tristan och Isolde! - Men jag har aldrig fattat...
...hur hon kunde ta sig in och ut från D'Or osedd.
- Tunneln. - Va?
- Den romerska tunneln. - Visa mig.
- Vad är detta? - Kungens vilja.
Farväl.
Jag berättade för honom... om Irland.
Han har gett oss vår frihet.
Varför känns det så fel att älska dig?
Hoppa i.
Tristan, om vi gör detta...
...kommer man alltid säga vår kärlek krossade ett kungarike, -
- minnas oss...
Tristan, nej!
Kom!
Dra upp vindbryggan!
Ta ner dem.
Jag behöver en tio man här. Ta resten till murarna.
Lämna dem där och ställ resten vid dörren.
Kom, skynda på
Sätt husdjur och bränsle i skydd.
Sätt bågskyttar på fästningsvallen.
Alla bågskyttar har övergett oss. Liksom halva hovet.
Och ändå stannar ni?
Om det förvånar, är vi redan sårade.
Kom, fort!
Bränn ner det.
Deras vilja är stark och en belägring kommer att förgöra oss.
Var är Wictred med lösningen?
Den leder fram till den romerska grunden längst ner.
Detta är en gudagåva.
Brand!
Upp med sköldarna! Håll ihop!
- Vad ska du säga till honom? - Hans misstag blir hans fall...
Vad var det?
Fort!
Sikta på de längst fram.
De väntar.
Irländarna är inne!
Följ mig. Ta trappan!
Vakta dörren, så ingen tar sig in.
Kapa kedjan! Formera en vägg här.
Du?!
- Vad har hänt här? - En belöning för idioti.
Ett dussintal irländare har lyst upp din väg.
Melot, jag kom för att hjälpa Mark.
- Alla ljuger. - Jag ledde dem inte hit.
Nej. Det gjorde jag.
Varför?
Jag trodde att någon trodde på mig.
De kommer inte att lyckas.
Tristan, jag dör snart.
Svär att du talar sanning.
Som om vi var bröder.
Bygg min båt.
Vakta trappan!
De är här!
Stoppa dem.
Vakta trappan!
Han sänker bryggan.
Ge mig en sköld.
Du kan inte, inte nu!
Ge mig en sköld.
Kom igen, hugg av dem.
- Tristan? - Han är med dem.
Nej, han är med oss.
Tristan, hur tog du dig in hit?
En gammal hemlighet.
Den tillhör det förflutna nu.
- Det förflutna... - De har tagit sig igenom palissaderna.
Då måste vi vara starka.
Åt sidan!
Åt sidan! Släpp fram mig!
En garde!
Skåda en förrädares huvud!
Förblir ni inskränkta och inte ser vad som varit...
...och som kan hända igen.
Ingen kompromiss är möjlig, -
- så döda oss!
Eller döda honom!
Gör som de vill. Tvinga dem!
Tvinga dem!
Ta mig härifrån. Ta mig till floden.
Fort!
Ta hit henne.
Mark, du måste komma. Du behövs i striden. Vi förlorar allt.
Jag måste ta hänsyn till att de kallar.
Jag är kungen.
Vi har drivit dem tillbaka, men de står vid södra vägen.
Adjö, min vän.
Jag älskar dig, Tristan.
Vart du än går, vad du än ser...
Jag kommer alltid att vara med dig.
Du hade rätt.
Jag vet inte om livet är större än döden.
Men kärleken var mer än bådadera.
"Mitt ansikte i dina ögon. Och dina kommer fram i mina. "
"Sanna ärliga hjärtan vilar i ansiktena. "
" Var kan vi finna två bättre hemisfärer"-
- utan bitande nord, utan avtagande väst."
"Det som dör var inte blandat så."
"Som om våra två kärlekar hade förenats eller så är våra kärlekar så lika-"
"-att ingen avtar ingen tynar bort."
"Deras kärlek krossade inte ett kungarike."
"Enligt legenden besegrade Mark irländarna, byggde upp Slottet D'Or."
"Och regerade i fred till döddagar."
"Isolde la Tristan under den romerska ruinens aska."
"Planterade på hans grav två tårpilar som länge växte omslingrade"-
- "och sen försvann."